-Vad gör du? -Jag tänkte flytta soffan hit.
Jag behöver en anständig plats där jag kan sitta.
-Det finns en anständig plats. -Ditt knä räknas inte.
-Hjälp mig att flytta den nu. -Nej, nej, nej!
Rosita flyttar inte.
-Rosita, som i...? -Som i "Rosita flyttar inte" .
Det är ju bara en stol.
Den står mitt emellan badrummet och köket.
Och den står i precis rätt vinkel så man slipper blickar från Steve.
Steve teve?
-Nåt problem? -Nej.
Vad vet han? Kom igen, Rosita, vi brudar måste hålla ihop.
Din häxa!
VÄNNER Den där Rosita dör
Jag tittade på fastighetsförsäljning i tidningen. Titta på det här.
Det liknar mammas och pappas hus. Ett likadant träd med en bruten gren.
Och fönstret på vinden... Herregud!
Vad har hänt med fönstret på vinden?
-Tänk att de säljer huset. -Utan att säga nåt till oss.
Vad hände med fönstret på vinden?
Joey, jag köper en ny. Vi går till affären och köper en ny stol.
Hon har inte ens kallnat.
Tror du inte att Rosita skulle ha velat att du gick vidare?
Hon satte ju alltid din...bekvämlighet i första rummet.
Det är sant.
Att vi ska behöva ta farväl av huset vi växte upp i.
Nån främling ska bo i mitt rum.
Det har varit en relik, så det är dags att sammetsdraperiet tas bort.
De behöll ditt rum en tid.
Pappa gjorde mitt rum till gym tjugo minuter efter att jag flyttat.
Eller snarare ett rum med solarium och kataloger med damunderkläder.
-Du vet att de älskar dig. -Som dig?
Jag är deras första barn. De trodde att hon var ofruktsam.
Jag avskyr det här året.
Det är bara februari, de två massager jag har gett, gav usel dricks.
-Det var ju jag och Ross. -Visst ja.
Om du vill tjäna extra, har jag vänner som jobbar med telemarketing.
Säkert bättre än mitt förra telefonjobb.
Jag behöver nog inte säga "smisk" så ofta.
Vad?
Som om du aldrig ringde.
Det är enkelt. Du läser från manus och försöker sälja massor med toner.
Det klarar jag säkert. Förresten älskar jag mitt kontor.
Vi gör ett försök tillsammans.
Det är Phoebe från Empire Kontorsmaterial.
-Får jag tala med inköpschefen? -Det är jag.
-Jag vill tala med er om toner. -Vi behöver ingen.
Ursäkta att jag störde. Adjö.
-Det är enkelt. -Vad var det för fel med samtalet?
Ta inte illa upp, men du var rätt oförskämd.
De säger alltid att de inte behöver toner.
Men vad de än säger så hittar du svaret i manuset.
Du kan säkert börja sälja toner. Har du några frågor?
Jo, förresten. Vad är toner?
Joey!
Joe!
Full påse. Ölen är fortfarande kall.
Nåt hemskt måste ha hänt här.
Nej, nej, nej...
Steve, jag var inte här.
-Pappa! -Jag är här.
Det känns som igår när ni kom hit och såg på när jag jobbade.
-Hur kan ni sälja huset? -Det är dags att en ny familj bor här.
Förhoppningsvis betalar de innan de hittar sprickan och asbesten.
Vi tar våra saker och sticker.
-Tyvärr kan vi inte ha era saker. -Jag vill se alla mina minnen igen.
Jag vet inte vad som finns här, men på vinden står flera leksaksugnar.
-Jag älskade att leka restaurang. -Du älskade att äta deg.
Det är orimligt att låta ett barn tro att en lampa kan grädda kakor.
-Dina lådor står här borta. -Fint.
Vems cigaretter är det här?
Jag vet inte. De måste vara din mors.
Men, snälla du, fråga henne inte. Jag ska slänga bort dem.
Häftigt, mina betyg!
Matte - A. Naturvetenskap - A. Historia - A. Gymnastik...
Åh, min stenpolerare.
Oj, då. På våren är det alltid översvämning.
Hur ska du kunna sälja stället?
Jag råkade ta Monicas lådor för att stoppa vattnet och skydda Porschen.
Pappa...
Allting är förstört. Hon kommer att bli helt förkrossad.
-Du röker inte i smyg? -Nej.
Då är det bara din mor som gör det.
Det är Phoebe från Empire Kontorsmaterial.
Får jag tala med inköpschefen? Heter han Earl? Tack.
Hej, Earl. Phoebe från Empire. Jag vill tala med dig om dina tonerbehov.
Jag behöver ingen toner.
Jag förstår, men med våra priser behöver alla toner.
-Inte jag. -Får jag fråga varför?
-Du vill veta varför? -Ja, det vill jag gärna.
Jag behöver ingen toner, eftersom jag ska ta livet av mig.
Beror det på att du har slut på toner?
Det ska alltså inte vara nån toner i dag, men tack ändå.
Du får inte lägga på. Tala med mig!
Jag hade bara en sak att göra idag.
BEGÅ SJÄLVMORD
Men jag kan väl vänta lite.
Varför vill du ta livet av dig?
Jag har haft det här meningslösa skitjobbet i tio år nu.
Ingen vet ens att jag existerar.
Chandler?
Ursäkta?
-De vet säkert att du finns. -Jag är omgiven av människor.
Jag har talat med dig i fem minuter om att begå självmord.
Ingen har tittat upp från skrivbordet.
Hallå, allesammans! Jag tänker ta livet av mig.
Ingenting.
Duktig stol! Om någon frågar så heter du Rosita.
Stackars liten. Hon gick bort i sina bästa år.
Den nya stolen är snart här.
Vi kanske ska ta ut Rosita, så att läkningsprocessen kan börja.
Du har säkert rätt.
Hon har läkt.
-Märkligt. -Nej, det är ett mirakel!
-Det finns nog en förklaring. -Ja, om man önskar något...
...och man har ett rent hjärta, kan förunderliga saker hända.
Jag gjorde det inte med flit.
Det spelar ingen roll. Mina saker är torra och fina.
På hennes saker... växer det nya saker.
Det är sånt som gör att hon tror att ni älskar mig mer än henne.
-Tror hon det? -Är det så konstigt?
Vi kanske favoriserade dig. Du var ett medicinskt mirakel.
-Läkarna sa att din mor inte... -Jag vill inte höra.
-Är det säkert? -Inte just nu.
Monica ville uppleva gamla minnen. Vi ska ge henne några.
Ta ner några tomma lådor.
Allt som skulle kunna vara hennes, lägger vi ner i dem.
-Som det här. -Den här kunde ha varit hennes.
Om du vill berätta om det medicinska miraklet medan vi jobbar, så gör det.
Jag är så glad att jag behöll stolen.
Jag också.
Den har högtalare i ryggstödet.
Man kan koppla dem till TV:n så får man radio.
Min stol självläker.
Earl, glöm alla på kontoret. Nog finns det nån för vars skull du kan leva.
Din familj, dina vänner, kanske en flickvän?
Förlåt, pojkvän, då.
Nu ska jag fortsätta med mitt.
Jag är inte klar med dig än. Våga inte lägga på!
Den nya tjejen är bra.
-Vilka lådor är mina? -De som står här.
-En målarbok. -Ja, du älskade den.
Du gick ingenstans utan målarboken.
Säkert? Det ser ut som om jag hade svårt att hålla mig inom strecken.
Titta här! Jag fattar inte att jag fick på mig den här tröjan.
-Den är din. -Jag fattar inte hur den kom dit.
Det är inte mina saker. - Ross, det är dina lådor.
Var är mina lådor?
Det var översvämning i garaget och allt i dina lådor blev förstört.
-Bara mina? -Jag är rädd för det.
Varför är inte Ross saker förstörda?
Dina lådor skulle skydda Porschen.
Har jag inga minnen kvar, bara för att din bil inte skulle bli blöt?
Det var löv och en massa smörja.
Det är otroligt!
Skit samma, jag tar en.
Chandler. Vill du sitta i en stol som man kan luta helt tillbaka-
-som ger massage och som har högtalare i ryggstödet?
Jag har provsuttit den så ofta att de inte släpper in mig i butiken längre.
Tänk om du kunde göra det i min lägenhet.
Har du köpt vilfåtöljen som gör alla andra vilfåtöljer överflödiga?
Fåtöljen som Sitt-magasinet kallade "Årets stol"?
Jag har köpt Lazy-boy E-cliner 3000.
-Varför? -Jag råkade ha sönder Joeys stol.
Hade du sönder den? Jag trodde att jag gjort det, och köpte en ny.
Var det så den blev lagad?
Trodde du att älvor fixat den?
Nej...änglar.
Jag ska ha tillbaka min stol.
Den hade inte självläkt trots allt...
...så då måste det här vara min stol.
Du hade sönder min stol.
Han trodde att han haft sönder din stol, och bytte ut den.
-Var det inget mirakel? -Nej.
Det här är förödande.
Min tro vacklar. Tur att stolen hjälper mig att komma över det här.
Kan ni tala om var Earl, inköpschefen, sitter?
-Tyvärr, jag känner ingen Earl. -Jag sitter ju här!
Earl, det är jag som är Phoebe.
Phoebe, damen som säljer toner?
-Du får inte ta livet av dig. -Jag uppskattar att du kom hit...
Jag kan inte låta dig göra det. Det var ödet som fick mig att ringa.
Jag trodde att det var toner.
Det är inte ens mitt riktiga jobb.
Du var den förste jag ringde. Nån annan skulle kanske ha lagt på.
Men det skulle jag aldrig göra, eftersom min mor tog livet av sig.
-Är det sant? Hur då? -Jag tänker inte ge dig några tips.
Förstår du inte att det blev så här för att jag skulle kunna stoppa dig?
-Det kan vara ett sammanträffande. -Nej, det är ödet.
Det är inte tillräckligt för att vara ödet.
Här är en annan konstig grej. Min mamma var också inköpschef.
-Jag är faktiskt kontorschef. -Herregud! Det var hon också.
Du heter Earl, eller hur? Hennes namn var P...earl.
Var det nåt mer?
Jovisst... Var kommer du ifrån?
-Philadelphia. -Det gjorde hon också!
Jag får gåshud.
Jag är klädd i flera lager och det är varmt.
Idioterna här kanske inte bryr sig, men det gör universum.
Det betyder mycket.
Hörde ni? Ni behöver inte bry er om mig.
Det gör universum. Hela universum!
Jag önskar att de brydde sig lite grann.
Det är så hemskt. Allt är förstört.
Titta, den här var viktig nog att spara, och jag vet inte vad det är.
Den är fortfarande mjuk.
Vad tror du det är?
Jag tror att det var en mus.
-Hur känns det, älskling? -Du har förstört alla mina minnen.
Du älskar Ross mer än mig, och jag strök en död mus mot ansiktet.
Vi älskar dig lika mycket som Ross.
Jag är ledsen för det som hände och jag kan nog aldrig gottgöra dig-
-men det här är en början.
-Vad är det? -Nyckeln till min Porsche.
-Nej, nyckeln till din Porsche. -Va?
-Va?! -Jag hade tänkt sälja den.
Jag såg min spegelbild i ett fönster.
Din mor har rätt. Jag ser ut som en tönt.
-Ger du mig din Porsche? -Vänta lite nu.
Några fåniga lådor blir blöta och hon får en Porsche?
Vi kan väl ta en tur?
Jag, då? Jag är ett medicinskt mirakel!
Vad har hänt med Chandlers vilfåtölj?
-Joey hade sönder den. -Skojar du?
Jag får en Porsche och vilfåtöljen är borta!
Mitt livs bästa dag!
Översättning: Katinka Evers
Bearbetning: SDI Media Group
[SWEDISH]